En uppdatering i korta drag om hösten och vintern.
Under hösten har jag gått med i en samtalsgrupp inför att gå med i ett coven. Detta känns stort! Under våra träffar har vi lärt känna varandra, väldigt olika men kompletterande personligheter, och samtidigt i samtalen kunnat reda ut allt mellan himmel och jord! I en otroligt tillåtande och uppbyggande miljö.
Högtiderna har firats i det privata, rent av tysta. Vintersolståndet är ett undantag, då det egentligen var planerat en utflykt till naturen med ett grannskap av villiga deltagare, men för min del fick detta firande tyvärr utebli - jag var helt enkelt för långt borta och dränkt av andra åtaganden, den här gången. Det gladde mig att se deras bilder i efterhand, av elden mot den mörka himlen.
Vintersolståndet firades alltså improviserat hemma hos mig i stället, och mitt hem doftar nu tungt av Sol-rökelsen. Jag är fylld av den tacksamhet som jag i ceremonin uttalade: tacksamhet för den resa jag fått genomgå detta året!
Kommande är en träff med mina kära kusiner: vi som växt upp ihop som barnen i Bullerbyn, och nu lever spridda över hela landet, kommer äntligen tillsammans _bara_ för att umgås, utan bröllop, begravning eller examen. Det kommer att bli så fint! Plus bonus-kusin från NY, och några nya repsektivar som får träffas.
Jag kommer att byta jobb. Och nu när jag utvärderar vad jag lärt det här året i yrkeslivet, inser jag att jag faktiskt känner mig trygg i min yrkesroll - det är stort. Fick feedback att jag uppfattas ha "pondus" gentemot kollegor och personal, och skinn på näsan. Det här är absurt! För mig känns det helt främmande - men visst är det ett område jag har ansträngt mig för att utveckla och det verkar ha gett resultat.
Det ser också ut om att jag flyttar, byter stad till den stad där jag nu har mitt viktigaste umgänge. Spännande, jag ser så fram emot att vara på plats! Dessutom kommer jag närmre gruppen i Göteborg.
Med önskan om allt gott för det kommande året,
neina
neina
"The presence of those seeking the truth is infinitely to be preferred to those who think they've found it." - Terry Pratchett in Monstrous Regiment
I
![I](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEifh7om4Fh30g5mHnCTtDV6ELfm0G9XdAt9quAfON7ypACOqt5BXHcIhvd4qz61UTWvB9bq3O3JzOUMX-heVh0YPGcGFTRUTdFeQFc_zVzUhnxdh_oy8epMy9_tg6_JViof3afl/s660/DSCF1775+-+version+2.jpg)
tisdag, december 23, 2014
lördag, augusti 02, 2014
Lughnassadh 2014
Skördetid... Åh vad jag har skördat i år: denna senvår, sommar, snart sensommar. Vänner, musik, upplevelser, kärlek, erfarenhet, arbete, livslust, omställning, stöd, skratt, självständighet.
Tiden nu handlar om att jag växt och växer: i min yrkesroll och i erfarenhet och trygghet där, njuter av god gemenskap och stöd från kollegor - och ger tillbaka! Och personligen lär jag mig mer om mig själv, vad som är viktigt och vad jag själv fyller min tid med. Förvånande nog saker som motion (känner mig stark och pigg) och meditation! Och 200% mera sociala aktiviteter! Måste ju balansera nu när det är dubbelt upp på jobbet också.
Till min stora besvikelse har vår självplocksgård bara bondbönor och hallon just nu så skördefesten rann ut lite i sanden (plus att jag är överallt och ingenstans så jag gjorde det svårt för Wynja att planera). Misstänker starkt att det blir en skördefest längre in i augusti!
Floreat!
neina
Tiden nu handlar om att jag växt och växer: i min yrkesroll och i erfarenhet och trygghet där, njuter av god gemenskap och stöd från kollegor - och ger tillbaka! Och personligen lär jag mig mer om mig själv, vad som är viktigt och vad jag själv fyller min tid med. Förvånande nog saker som motion (känner mig stark och pigg) och meditation! Och 200% mera sociala aktiviteter! Måste ju balansera nu när det är dubbelt upp på jobbet också.
Till min stora besvikelse har vår självplocksgård bara bondbönor och hallon just nu så skördefesten rann ut lite i sanden (plus att jag är överallt och ingenstans så jag gjorde det svårt för Wynja att planera). Misstänker starkt att det blir en skördefest längre in i augusti!
Floreat!
neina
Etiketter:
2014,
livshändelse,
Lughnassadh,
vänner
onsdag, juli 09, 2014
Hur man går och lägger sig
Mjaha, som återkommande tema finns att jag _inte_ går och lägger mig. Jag sover, men går alltså inte och lägger mig. Sitter uppe tills kroppen slocknar och jag vaknar kl 5 på morgonen, sittande och har ont i nacken, välter mig på sidan och sover en timme till horisontellt.
Ibland betyder det "om jag inte går och lägger mig blir det inte imorgon"... Eller ibland helt enkelt känns det så onödigt att dra igång hela gå-och-lägga-sig-rutinen, som bara gör mig mer vaken och är kontraproduktiv: efter allt ståhej med kvällsrutinen ligger jag under täcket klarvaken och inte det minsta sömnig.
Så till dagens lärdom: Träffade en new-ish vän idag som älskar att gå och lägga sig. Hon sa, att hon vid läggdags:
-Tackar för dagen, och
-raderar allt föregående
Det kan låta hårt. Men så här: om man raderar allt som varit, blir man dels av med sina egna 'attachments' och dels blir varje ny dag ju NY! Man möter varje människa, hur länge man än känt den, med nytt ljus, ny uppskattning, ny upptäckarglädje! Vägen till jobbet är inte tråkig, man upptäcker den på nytt. Varje dag är helt ny, fri från det förflutnas förhoppningar eller besvikelser, ny och där för din upptäckarlusta.
Tacksamhet är också ett så viktig element i ett liv som är lyckligt. Att tacka för dagen blir ett sätt att acceptera denna dags fullkomlighet och slut. Detta kan jag nog prova.
Floreat!
neina
Ibland betyder det "om jag inte går och lägger mig blir det inte imorgon"... Eller ibland helt enkelt känns det så onödigt att dra igång hela gå-och-lägga-sig-rutinen, som bara gör mig mer vaken och är kontraproduktiv: efter allt ståhej med kvällsrutinen ligger jag under täcket klarvaken och inte det minsta sömnig.
Så till dagens lärdom: Träffade en new-ish vän idag som älskar att gå och lägga sig. Hon sa, att hon vid läggdags:
-Tackar för dagen, och
-raderar allt föregående
Det kan låta hårt. Men så här: om man raderar allt som varit, blir man dels av med sina egna 'attachments' och dels blir varje ny dag ju NY! Man möter varje människa, hur länge man än känt den, med nytt ljus, ny uppskattning, ny upptäckarglädje! Vägen till jobbet är inte tråkig, man upptäcker den på nytt. Varje dag är helt ny, fri från det förflutnas förhoppningar eller besvikelser, ny och där för din upptäckarlusta.
Tacksamhet är också ett så viktig element i ett liv som är lyckligt. Att tacka för dagen blir ett sätt att acceptera denna dags fullkomlighet och slut. Detta kan jag nog prova.
Floreat!
neina
Etiketter:
Gratefulness,
här och nu,
sömn
onsdag, juni 25, 2014
måndag, juni 23, 2014
Sommarsolståndet 2014
Vid havet under ett träd.
Årets sommarsolståndsfirande blev ganska speciellt. För det första var jag på ett traditionellt "svenskt" midsommarfirande i en by vid kusten, något för mig nytt och okänt om än vagt bekant. Sällskapet var så trevligt och enkelt, lekfullt, så jag bara följde med.
Själva sommarsolståndets klockslag passerade lite lömskt (som vanligt) mitt på dagen men jag hade ändå förberett en liten ceremoni och en "solkaka" till eftermiddagen. Wynja hade tankar på att komma och vara med men det blev inte. Och det regnade så resten av sällskapet höll sig inne i granngården.
Till slut var vi alltså två personer som begav oss ut för en liten ceremoni. Vi stannade till på en plats nära havet, vi hörde det brusa och kunde se det. Under ett träd, som skydd mot regnet, placerade vi oss. Jag gick cirkeln, öppnade, vi sjöng Frid, sedan mediterade vi en stund till havets ljud. Sedan gjorde vi Lilla Tao och cirkeln löstes. Enkelt och vackert.
Sen - spel, kuddkrig, jordgubbstårta, film, tacos, prat till sent i granngården. Regnet smattrade mot fönsterrutorna, eld i öppna spisen vid matbordet. En perfekt dag.
Idag mera meditation i solen en glänta, senare skogspromenad med Wynja, det var uppehåll precis de minuter vi valde att vara ute! Såklart.
Floreat,
neina
Årets sommarsolståndsfirande blev ganska speciellt. För det första var jag på ett traditionellt "svenskt" midsommarfirande i en by vid kusten, något för mig nytt och okänt om än vagt bekant. Sällskapet var så trevligt och enkelt, lekfullt, så jag bara följde med.
Själva sommarsolståndets klockslag passerade lite lömskt (som vanligt) mitt på dagen men jag hade ändå förberett en liten ceremoni och en "solkaka" till eftermiddagen. Wynja hade tankar på att komma och vara med men det blev inte. Och det regnade så resten av sällskapet höll sig inne i granngården.
Till slut var vi alltså två personer som begav oss ut för en liten ceremoni. Vi stannade till på en plats nära havet, vi hörde det brusa och kunde se det. Under ett träd, som skydd mot regnet, placerade vi oss. Jag gick cirkeln, öppnade, vi sjöng Frid, sedan mediterade vi en stund till havets ljud. Sedan gjorde vi Lilla Tao och cirkeln löstes. Enkelt och vackert.
Sen - spel, kuddkrig, jordgubbstårta, film, tacos, prat till sent i granngården. Regnet smattrade mot fönsterrutorna, eld i öppna spisen vid matbordet. En perfekt dag.
Idag mera meditation i solen en glänta, senare skogspromenad med Wynja, det var uppehåll precis de minuter vi valde att vara ute! Såklart.
Floreat,
neina
Etiketter:
2014,
meditation,
sommarsolstånd,
vänner
onsdag, juni 18, 2014
Hejdlös
Det fanns inget jag kunde gjort som chockat dem mer. Omvärlden, familjen, vännerna.
Så nu är jag fri som fågeln, inget jag gör kan förvåna längre. Och inte hör de av sig heller så jag kan leka ostört, bygga mitt nya liv med nya byggstenar.
Några har varit lugna, någon har vetat hela tiden, några förstår. Men de flesta tror att jag blivit skvatt galen och är oroliga. Och inte så lite besvikna, tror jag. Besvikna för att jag ändrade på alla förväntningar om hur saker låg till. Det är ju jobbigt att omvärdera.
Och det är ju inte som att det är första gången. Kanske tröttnar de. Skönt i alla fall att jag verkligen bara spelar på min egen planhalva - det har jag gjort hela tiden.
Kryptiskt skriver jag, det är jag medveten om. Vad handlar detta om? Det handlar om mina val i livet och familjens förväntningar (som jag tydligen fortfarande tänker mycket på, om inte bryr mig).
Nu är det bara jag som bestämmer vägen.
Floreat,
neina
Så nu är jag fri som fågeln, inget jag gör kan förvåna längre. Och inte hör de av sig heller så jag kan leka ostört, bygga mitt nya liv med nya byggstenar.
Några har varit lugna, någon har vetat hela tiden, några förstår. Men de flesta tror att jag blivit skvatt galen och är oroliga. Och inte så lite besvikna, tror jag. Besvikna för att jag ändrade på alla förväntningar om hur saker låg till. Det är ju jobbigt att omvärdera.
Och det är ju inte som att det är första gången. Kanske tröttnar de. Skönt i alla fall att jag verkligen bara spelar på min egen planhalva - det har jag gjort hela tiden.
Kryptiskt skriver jag, det är jag medveten om. Vad handlar detta om? Det handlar om mina val i livet och familjens förväntningar (som jag tydligen fortfarande tänker mycket på, om inte bryr mig).
Nu är det bara jag som bestämmer vägen.
Floreat,
neina
måndag, april 21, 2014
Blåkulla och vidare: gamla och nya vänner
Imorgon ska jag tillbaka till mitt "vanliga jobb" och vila. Den här helgen har varit en halsbrytande färd mot Blåkulla och ännu längre i sällskap av härliga människor, gamla och nya vänner!
Blåkullafesten anordnades traditionsenligt av min "fairy godmother", mentor och kära vän, hemma hos henne. Vi var ett 15-tal personer som åkallade, trummade, sjöng, dansade, hoppade, och slutligen gick lös på knytkalaset, satte oss i ring på soffor och golv och hade härligt umgänge. Världsfrågor löstes, hår borstades, sniglars och ankors fortplantning dryftades... allt till ljusan dag, då jag och värdinnan pigga och vakna fortfarande, plockade undan disken och tog det där sista klockan 6-på-morgonen-glaset.
De dagar och kvällar som följde lärde jag känna en ytterst intressant person som också stannade över: jag kunde blivit som henne här i livet, men tog en helt annan väg. Så olika vi skorpioner kan bli! Upptäckte även botaniska trädgården i Göteborg, kände mig som om jag stod på världens topp i solgasset däruppe.
På vägen hem söderut: nästa fest, barfotafest hos en väninna som går mycket långt tillbaka i tiden. Hon har en fenomenal förmåga att samla på sig otroligt intressanta människor! Så det blev en uppiggande upptäcktsfärd med många nya dörrar som öppnades. Jag ramlade in hos min värdinna efter åtta på morgonen, fullkomligt surrande av energi. Slutligen kom mamma på besök här hemma ikväll och stannar över.
Som sagt, tillbaka till jobbet och vila!
Floreat,
neina
Blåkullafesten anordnades traditionsenligt av min "fairy godmother", mentor och kära vän, hemma hos henne. Vi var ett 15-tal personer som åkallade, trummade, sjöng, dansade, hoppade, och slutligen gick lös på knytkalaset, satte oss i ring på soffor och golv och hade härligt umgänge. Världsfrågor löstes, hår borstades, sniglars och ankors fortplantning dryftades... allt till ljusan dag, då jag och värdinnan pigga och vakna fortfarande, plockade undan disken och tog det där sista klockan 6-på-morgonen-glaset.
De dagar och kvällar som följde lärde jag känna en ytterst intressant person som också stannade över: jag kunde blivit som henne här i livet, men tog en helt annan väg. Så olika vi skorpioner kan bli! Upptäckte även botaniska trädgården i Göteborg, kände mig som om jag stod på världens topp i solgasset däruppe.
På vägen hem söderut: nästa fest, barfotafest hos en väninna som går mycket långt tillbaka i tiden. Hon har en fenomenal förmåga att samla på sig otroligt intressanta människor! Så det blev en uppiggande upptäcktsfärd med många nya dörrar som öppnades. Jag ramlade in hos min värdinna efter åtta på morgonen, fullkomligt surrande av energi. Slutligen kom mamma på besök här hemma ikväll och stannar över.
Som sagt, tillbaka till jobbet och vila!
Floreat,
neina
Prenumerera på:
Inlägg (Atom)